Faen.
Det er sent, John. Jeg må legge meg.
Jeg håper du ikke prøver å vinne tid.
Jeg...
Jeg skal la Alistair sove litt.
Stakkaren er helt utslitt.
Ja, det tror jeg på.
Frekkas.
God natt, gutter.
Alice.
Hva har du gjort?
Gjett.
- Hvorfor? - Hva tror du?
Vi hadde kommet oss ut. Vi var frie.
Og nå?
Bli med meg.
Jeg tror ikke jeg skal gjøre det, John. Nei.
Herregud.
Liker du det sånn?
Du kunne bare har spurt.
Hysj nå.
Fortsatt våken?
Så vidt.
Jeg er for trøtt.
Kom igjen.
Hør her.
Du...
Jeg vet hvordan du hadde det i går.
Jeg vet det var min skyld.
Det skjer ikke igjen.
Jeg er bare bekymret for deg.
Du må være trygg.
Jeg er det.
Jeg ble bare revet med.
Det er som...
Husker du haikeren i Australia?
Lille frøken Birkenstock?
Det var noe vi gjorde sammen, i henhold til reglene, langt hjemmefra...
...på ferie.
Vi gjorde det spontant, på ren impuls.
- Ja, men vi diskuterte det. - Så vidt.
Men det var innenfor avtalens rammer, Jeremy.
Hvis den fortsatt betyr noe.
Selvfølgelig.
Risikobalansen har forskjøvet seg.
Du er for uvøren.
Det må du forstå.
Du må virkelig forstå det.
Risikoen for meg, livet mitt, karrieren min...
...friheten min.
Jeg gjør det.
Unnskyld.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg også.
Er vi fremme, John?
Er vi fremme?
Er vi fremme? Er vi fremme?
Du kødder.
HOBBS LANE POLITISTASJON
Jeg antar jeg blir arrestert?
Du husker hvor mange forbrytelser vi har begått sammen?
- Er det en trussel? - Absolutt.
Greit.
Jeg holder øye med deg. Vær her når jeg kommer tilbake.
Vent. Parykken får hodebunnen til å klø.
Kan du være så snill å ta den av for meg?
Vær så snill?
Bli der.
NY MELDING KOBLER TIL
Kompisen din gjør visst som lovet.
Greit. Møt meg ved Milton Arches om tre kvarter.
Når jeg har henne, tar jeg en telefon, så blir vennen din sluppet fri.
Alice, hold opp med hva du enn driver med.
- Det klør. - Nei, sitt i ro og vent.
INNLOGGING / PASSORD
ETTERRETNINGSARKIV
ETTERNAVN: CORNELIUS
Greit.
TREFF
ADRESSER
Adresser.
LOCK N'ROLLER LAGERHOTELL
POSTNUMMER
HUS / GATE / OMRÅDE
Frihet.
Faen!
Kom igjen.
Start.
Ja!
Faen ta.
POLITI
Kom igjen.
Hopp inn, John.
- Hvem er Person X? - Hva? Jeg er sliten. Hva mener du?
Da jeg satt i baksetet med en kløende parykk
og ingenting å gjøre bortsett fra å grunne på ting, slo det meg
at George Cornelius må kjenne deg godt nok til å kjenne til svakhetene dine.
- Og hva er de? - Andre mennesker.
Hvis jeg var ham, hadde jeg sagt: "Gi meg Alice Morgan,
ellers gjør jeg noe usselt mot Person X."
- Brenner tampen? - I fyr og flamme.
Du vurderte faktisk å gjøre det.
- Ja. - Å gi meg til ham.
- Ja visst. - Men du klarte det ikke.
- Nei. - Hvorfor ikke?
- Det vet du. - Si det, da.
Greit. Supert.
Hvor skal vi nå?
HOBBS LANE POLITISTASJON
Kjære?
Kjære.
Er du våken?
LAGERHOTELL
Hvordan skal jeg si det?
Vi har våpen.
Det skjer ikke.
De er ikke like sjenerøse.
De vil drepe deg så snart de ser deg.
- Og du er veldig fin å se på... - Jeg blåser i hvem som blir skadet.
Slå deg løs, brekk bein, men ingen skal dø.
- Jeg skjønner ikke hvorfor det betyr noe. - Det vet jeg, men det gjør det.
Hvor er nøkkelen?
Kom igjen.
Vær så snill.
Nødsentralen, hva gjelder det?
God kveld.
En bekymret borger insisterer på at jeg gir beskjed om en brann
på lagerhotellet på Wolcott Road.
Takk.
Kom igjen, min skjønne.
Kom hit, min skjønne.
Der. Én.
To.
Unna!
Slipp den.
Slipp den!
Benny blir med meg.
Hva?
Hva faen?
- Hva gjør du? - Passer mine egne saker.
Milde himmel.
- Halliday? - Morn, sjef!
- Jeg har prøvd å nå deg. - Det har du nok.
- Kan du kutte ut? - Hva?
Ikke du. Jeg har hatt en fæl morgen.
Jeg har lurt på hvem sin MR Jeremy Lake så på. Det føles feil.
- Jeg sjekker det nå. - Vi får ikke ransakelsesordre.
- Det trenger jeg ikke. - Ikke gjør noe dumt.
Jeg kan ikke love noe, men jeg prøver å gjøre det motsatte.
- Gi beskjed. - Har du mobilen på?
Nei, jeg ringer deg opp igjen. Kan du dekke for meg?
Greit. Ha det.
Dæven, hun er livlig. Hun må være uutholdelig.
Vi må ligge lavt til dette er løst.
Hvor er det trygt?
Et sted Cornelius ikke kan overvåke, altså ikke hos deg eller meg.
Eller hos Alice.
RING NÅ TAKK
- Jeremy Lakes kontor. - Kan jeg få snakke med dr. Lake?
Mr. Lake er ikke inne ennå.
Beklager, kan du vente litt?
Hei. Beklager. Jeg tror jeg la igjen brillene mine her i går.
Runde, med skilpaddemønster.
I så fall hadde Mr. Lake gitt dem til meg.
Greit. Men jeg er ganske sikker på at jeg hadde dem på meg her.
Kan jeg ta en kjapp titt? Jeg skal ikke knuse noe.
- Greit. Prøv å la være. - Takk.
- Mr. Lakes kontor. - Dr. Lake, takk.
Det haster.
OK.
Kan du ringe opp igjen?
- Hvordan gikk det? - Jeg fant dem ikke.
Det var synd. Takk.
Jaha.
Du tok med deg djevelen til frokost.
Du må gjøre meg en tjeneste.
Hvem sa du disse tilhører?
En person vi etterforsker.
Det besvarer ikke spørsmålet.
Nei, det gjør vel ikke det.
Likte du kaken?
Denne personen er svært syk.
- Hvor syk? - Se her.
Jeg vil måtte bekrefte det, men dette...
...ser ut som en hjernesvulst.
Greit. Hva er symptomene på det?
Jeg heter Jeremy.
Hva skal du gjøre med meg?
Hva tror du?
Hvorfor?
Fordi jeg liker det.
Det er alt jeg har tenkt på siden jeg var så liten.
Jeremy.
Det er veldig bra.
Jeg ga deg navnet mitt, og du snappet det opp.
Du prøver å menneskeliggjøre deg selv.
Nå vil du fortelle meg om mannen din.
Om foreldrene dine og barna du ønsker deg.
Jeg har penger. Jeg kan gi deg penger.
Nei, det kan du ikke.
Jeg trenger ikke penger. Det jeg trenger nå, er å dra på jobb.
- I hele dag, mens jeg skjærer i folk... - Ikke gjør det. Vær så snill.
- ...vil jeg tenke på... - Ikke si det.
Jeg vil tenke på hva jeg vil du skal gjøre for meg.
Vil du vite hva det er?
Nei.
Jeg vet ikke. Ikke gjør dette. Vær så snill.
Det finnes et fenomen kalt Stockholmsyndromet.
Du har sikkert hørt om det i et meme.
Så i vitenskapens navn...
...skal jeg holde deg fanget her til du blir forelsket i meg.
Hva?
Jeg vet at det er vanskelig å tro, men det vil skje.
Og til slutt...
Hva?
...når du har lært deg å ikke bare elske meg, men forgude meg...
...når du ikke har noe ønske om å forlate meg, skal jeg la deg gå.
Når du ikke ønsker det.
Greit. Jeg må på jobb.
Én ting til.
Min kone er veldig sjalu. Veldig eiesyk.
Hvis hun oppdager at jeg har en elskerinne her,
kveler hun deg med dine egne eggstokker.
Så vær stille som en mus.
MOBIL SVEIP FOR Å SVARE
Errol, det er Benny. Jeg vet at du antagelig sover.
Du må ligge lavt til jeg kommer hjem, OK?
- Føl deg som hjemme. - Så grei du er.
Har du noe bacon?
Jeg har vært vegetarianer siden jeg var 17.
Så klart.
Jeg hørte at du var...?
Ja visst, men det viser seg at bare de gode dør unge.
Gratulerer. Da vil du nok leve evig.
Jeg har i hvert fall tenkt å prøve.
Jeg er veldig lei for dette.
Kona mi er på jobb. Dere må være ute før hun er tilbake.
- Hun vil ikke vite at vi var her. - Gjør dere ferdige og gå.
Ikke drikk all juicen.
Og ikke få blod på sofaen.
Massey, stopp ved porten.
Er du ute etter kunder, kjære?
Sist vi tok en uoffisiell prat,
kan jeg banne på at du gikk med slengbukser.
Og du gikk med en saueskinnjakke og Foster Grant-briller.
Hva gjorde du der, George? Hjemme hos en politimann?
Bor en politimann nedi der? Hva har han gjort? Ranet en bank?
Kanskje. Det blåser jeg i.
Du gjør meg nostalgisk for gamle dager, Martin.
Før i tiden hadde du halt meg ut av bilen og banket meg med et økseskaft.
Som du sa. Gamle dager.
Si det til guttungen din.
Han er dønn korrupt.
Jeg har møtt venninna hans. Milde himmel.
Jeg kan ikke svare på de spørsmålene, George,
uten å vite nøyaktig hva beskyldningen din går ut på.
Av de mange forbrytelsene jeg vet du har begått opp gjennom årene,
har tysting aldri vært en av dem.
Jeg vet ikke hva som skjer mellom deg og Luther.
Men du må ligge unna betjenten min.
Ellers tar jeg deg.
Ja da.
- Fikk du tak i Errol? - Nei.
Det går bra.
Cornelius sender ikke gutta sine hjem til deg.
Det er lett for deg å si.
Du satt ikke og spyttet tenner i morges.
Jeg skal løse dette. Jeg skal gjøre det godt igjen.
Hvordan?
Vi snakker ikke om militante naturvernere. Du kan ikke yppe med George Cornelius.
Jeg visste hun ville bli ditt endelikt.
Trodde ikke det ville gjelde oss alle.
Vet du hva, Benny?
Det vil bli verre.
Mye verre.
Det er noe Cornelius ikke vet ennå.
- Skiftet er over. Gå hjem og legg deg. - Takk, George.
- Går det bra med Nibs? - Ja.
Jeg har ikke hørt et pip siden...
Siden?
Gaven.
Hva?
Velkomstgaven. Eskorten.
Nei.
George.
Hun var bare...
Jeg visste det ikke.
Hun bare...
Hun bare gikk inn.
Hun gikk bare inn.
Mr. Lake?
Politiet var her igjen.
- Ja? - Mr. Palmer. Vi har snakket sammen før.
Bare for å gjøre det enkelt.
Hva gjør du?
Jobber.
- Du kan ikke unngå det. - Hva da?
- Halliday. Hvordan gikk det? - Bra.
Tror jeg. Jeg er sikker på at James Hauser ikke drepte noen.
- Sjef? Er du der? - Ja, jeg er her. Fortsett.
Jeg så gjennom saksmappen og la merke til noe.
En liten ting, men jeg fikk gjort en analyse.
Et bilde av drapsmannen og et av James Hauser.
De sto ved siden av identiske lyktestolper.
Det er to menn. Lignende høyder, men ikke identiske.
Det betyr ikke at Hauser ikke gjorde noe av det.
Jeg har hatt en sak med to brødre.
Jeg tror dette er noe helt annet.
Jeg snakket med Celia om obduksjonen.
Hun sa hvor vanskelig det er å kutte sin egen strupe uten å nøle.
James Hauser likte selvskading, men det var med nåler.
Han likte å bli stukket. Men å kutte strupen med en skalpell?
Det er noe helt annet. Hvem bruker skalpeller?
Hvem kan ha manipulert James for å få ham nøyaktig dit de vil ha ham?
Jeg tror han var en syndebukk, og at de lurte ham
til å virke skyldig i drapene begått av Jeremy Lake.
Når det gjelder MR-skanningen, tror jeg Jeremy så på sitt eget hode.
Vedkommende har en inoperabel svulst på pannelappen.
Hvis det er ham, kan den påvirke oppførsel
og dømmekraft og fjerne hemninger.
Førstebetjent Luther?
Ja.
Vi har en savnet person.
Penny Leyton.
Partneren kom hjem fra jobb i går og ringte politiet.
Lokalpolitiet har fått tak i overvåkningsopptak.
Jeg sender dem nå. Vi sees på sykehuset.
Greit. Jeg er på vei.
Du tuller.
En kvinne er savnet.
- Hva så? - Jeg vet hvem som bortførte hennes.
- Hun er ikke ditt ansvar. - Jo, det er hun.
Jeg visste det. Jeg så kødden inn i øynene, og jeg...
Hvordan? Glemte han å gjespe?
- Jeg lot ham gå på grunn av... - Meg?
Jeg er smigret, men uten meg hadde du vært død eller i fengsel.
Da hadde du ikke kunnet komme noen til unnsetning.
- Jeg kan ikke ignorere dette. - Det må du.
- George Cornelius er... - Jeg kan ta meg av ham.
Nei, det kan du ikke.
Ikke slik du skulle ønske.
Det er for sent.
SOV LENGE, TORNEROSE! DET FORTJENER DU. X
Hjelp! Hjelp meg!
- Førstebetjent Luther. - George.
Beklager at det må bli sånn, men saken er som den er.
Du kan enten trekke deg fra kanten, eller...
- Eller hva? - Eller så feller jeg deg.
Deg, familien din, alt sammen. Bit for bit.
Du vil bli kongen på askehaugen. Skjønner du?
- Sønnen min er død, John. - Jeg vet det.
Det skulle ikke ha skjedd, men det gjorde det.
Ta et skritt tilbake.
Ikke la meg gå til krig.
Du burde ha løyet og avtalt et møte.
Det nytter ikke å lyve for ham.
Han hadde visst det.
Bekreft overføring.
Vær så god.
Jeg måtte prøve.
- Jeg vet det. - Men du har rett.
- Det har gått for langt. Han gir seg ikke. - Nei.
- Jeg må få en slutt på det. - Ja.
Nå.
Jeg må bare ta meg av det andre først.
- John, du kan ikke... - Gjør som du vil, Alice.
I kveld, da.
I kveld.
Vet du hvordan?
Jeg vet hvordan.
- Jeg er lei for det. - Nei.
Det er du ikke.
Gi den til Benny uten at Mark ser det.
Jeg ber ikke om unnskyldning for det som har skjedd.
Jeg beklager det som vil skje.
God morgen, syvsover.
Jeg kan ikke tro at du gjorde det.
Etter alt det du sa. Alle løftene dine.
- Jeg vet ikke hva du mener. - Jeg mener merra i kjelleren.
Viv, kjære... Beklager, men situasjonen har utartet.
Du må kvitte deg med det så fort som mulig. Jeg forklarer senere.
AMBULANSE
Førstebetjent Luther. Så flott at du kunne komme.
Beklager, sjef. Det har vært en snodig dag.
Jeremy Lake dro før vi kom, men bilen hans er her.
Jeg burde ha tatt ham tidligere.
- Du hadde ikke noe grunnlag. - Det kunne jeg ha ordnet.
- Hva fikk ham til å rømme? - Jeg var her tidligere i dag.
- Det kan ha skremt ham. - Var du her?
- Hva gjorde du? - Ingenting.
Jeg ba overkonstabel Halliday forhøre sekretæren før han kom på jobb.
Det kan ikke ha skremt ham. Det er lenge siden.
Så hvorfor rømte han? Hva vet han, og hvordan vet han det?
Jeg tror ikke det er spørsmålet som vil lede oss til ham.
Så hva er det?
Det er hva hun vet. Vivien Lake.
Jeg tror ikke Vivien er hans medsammensvorne.
Jeg tror hun rydder opp etter ham, og hun hater ham for det.
Betyr det at Vivien ikke vet om Penny Leyton?
Vi får se.
Det går bra.
- Takk. - Bare hyggelig.
- Hvem er dette? - Errol, det er Ben. Hvordan går det?
- Fikk du ikke meldingene mine? - Jo, jeg fikk dem. Hvor har du vært?
Jeg ble overfalt.
Hør her.
Forsyn deg av maten. Ikke skrap opp platene mine.
Men samme hva du gjør, må du ligge lavt.
- Ikke noe problem. Alt i orden? - Ja.
- Tipp topp. - Flott.
Ha det, Ben.
- Skål. - Skål.
Der er nummeret. Det er en fasttelefon.
- Kan jeg gå nå? - Straks.
Akkurat nå må du slappe av i et par sekunder.
Bare noen sekunder. Vi er snart i mål.
Du må spore en fasttelefon for meg. Jeg sender nummeret nå.
Greit. Var det alt?
Er vi ferdige?
Det var alt.
Vivien?
Ingenting.
Jeg sporer mobilen.
Jeg sjekker overvåkningskameraer i nærheten og finner ut av når hun dro.
Jeg varsler ANPR.
- Sjef? - Bilen står her fortsatt.
- Hold kjeft! - Nei!
Kjelleren. Se etter et vindu eller en åpen dør eller noe.
- Jeg er her nede! - Hysj. Hør her.
Jeg prøvde å redde deg fra Jeremy. Vær så snill. Ikke si noe.
- Jeg er her inne! - Hold kjeft!
Hold kjeft!
Penny?
Penny!
Løp!
Hvor er Jeremy?
Hvor er han? Vivien, hvor er han?
Hvor er Jeremy?
Sjef. Hun trenger legehjelp.
Kom hit.
Det går bra. Her.
Kom hit. Gi oss et øyeblikk.
Hør her. Du har fortsatt en utvei.
Du har et solid forsvar. Tvungen kontroll.
Du levde i frykt for ham, så...
Hjelp meg med å finne ham, så lover jeg å hjelpe deg.
Jeg tror du trenger psykiatrisk hjelp.
Få henne bort herfra. Kom igjen.
Vi har ettersøkt ham i alle medier. Vi finner ham.
Ikke uten henne. Ikke i tide.
- John? - Ambulanse.
Jeremy Lake.
Han må ha stukket av i en ambulanse.
Kontakt paramedisinerne og spør om hvor de slapp ham av.
Han må ha sittet på.
Jeg må ta denne. Beklager.
- Mark, hva skjer? - Du må komme tilbake hit.
- Jeg lover å komme så snart jeg kan. - Nei, akkurat nå.
- Jeg har store problemer. - Jeg har et stort problem her.
Hva da?
Kjæresten min er på vei hjem.
Du må få vennene dine ut herfra.
Hør her. Jeg er på kontoret.
Jeg kan ikke dra nå. Kan jeg ringe deg opp igjen?
- Når da? - Jeg vet ikke, Mark.
To, tre timer.
Nei, det går ikke.
Husk hva hun sa til deg. Hvis hun ser deg og Alice her...
Ja, greit.
Jeg skal ta del i en obduksjon.
Kan du gi meg to timer?
John.
- Ja? - Mark prøvde, men overdrev løgnene.
Men nå vet vi hvordan stoda er.
- Jeg har en beskjed fra Mr. Cornelius. - Jeg tror jeg har fått den.
Jeg trenger deg her, John.
- Så du kan drepe alle? - Ikke alle.
Bare deg og Alice.
Så lenge du hører etter og gjør som jeg sier.
Han lyver, John.
Hør på meg.
Jeg drar til Cornelius nå. Jeg skal overgi meg.
Gjør hva du vil med Alice, men ligg unna Benny og Mark.
- Er det forstått? - Du må fokusere, John.
Du har ikke kontrollen her. Du kan ikke forhandle.
Hør på meg, drittsekk!
Hvis du skader dem, river jeg ut hjertet ditt!
- Forstått? - Jeg er ikke her for å lytte.
Dette er ikke en dialog, og nå er vennen din død.
John.
Mark. Bare stopp.
- Bare stopp. - La ham være.
Dette er ikke hans skyld.
Benny, ikke sant?
Det stemmer.
Du dreper deg selv.
Benny? Ikke si et eneste ord til, Benny.
Drep denne kødden for meg.
- Nei, Benny! Ikke si noe, Benny! - Hvit.
- 1,85. - Benny.
- Mørkt hår. - Nei!
Brune øyne. Muskuløs...
Herregud!
Her. Nå. Ferdig snakket.
Du...! Greit, jeg kommer!
NESTE GANG
AVHØRSROM
Nei!
Tekst: Aleksander Kerr